Hør, dette er kapteinen.
Som dere kanskje vet, går solen i Delossystemet-
-gjennom store magnestiske forandringer-
-som produserer voldelige, gigantiske utbrudd.
Vi skal undersøke denne stjernen på nært hold.
Selv om vi skal arbeide med jetstrålene på,-
-kommer distansen og størrelsen til å føre til problemer.
Intense magnetiske felt har forstyrrende effekt på elektriske systemer.
Derfor kan vi forvente oss kommunikasjonsforstyrrelser-
-og en risiko for å miste kontakten med andre systemer midlertidig.
Som en forholdsregel, setter vi nå på alarmen.
Vær på vakt.
Alarmen er på.
Maskinrommet, dette er løytnant Data.
Sett opp alle systemer online og fyll styrke til skjoldene.
Alle deler sikret, sir.
-Løytnant La Forge? -Kurset er satt, kaptein.
-Halvimpuls. -Ja, sir, en halvimpuls.
På storskjermen.
Formørke bildesfæren.
Forstørr.
Kvadrant 07, forstørrelsesfaktor 12.
Jeg har aldri sett noe lignende før.
Kraften bak utbruddene er veldige.
Kaptein, jeg ser et unormalt antall solflekker,-
-og eruptive utspring, sir.
Det magnetiske feltet er svært uregelmessig.
Jetstrålene blir truffet av enorme røntgenstråler.
Se.
Min konsoll virker overopphetet.
Røntgenstrålene forstyrrer systemet.
Jeg regulerer jetstrålene for å holde balansen.
Øk styrken for å plassere skjoldene fremst.
Jetstrålene fremme er på, sir.
Statusrapport.
Alle systemer fungerer, sir.
Spenningsnivået på skipet øker.
Forståelig.
Mr. Data?
Hvis vi skal undersøke, må vi komme oss nærmere.
Mr. La Forge.
-Før oss nærmere. -Ja, sir.
Dette er kapteinen.
Vi kommer føre skjoldene til grensen,-
-men vi har en utmerket utsikt over dette fenomenet.
Jeg har snappet opp noe som virker å være et nødsignal.
La meg høre det.
Dette er T'Jon.
Jeg er på ornaranskipet Sanction.
Vi har et seriøst problem her og kan ikke fikse det.
Vi trenger hjelp.
Sendingen kommer fra et fraktskip-
-i bane rundt den fjerde planeten i systemet.
Imidlertid er mottakelsesstasjonen på den tredje planeten.
-Åpne kommunikasjonsfrekvens. -Åpner kommunikasjonsfrekvens.
Uidentifisert skip, dette er USS Enterprise.
Kan vi stå til tjeneste?
Ja, hvem dere enn er. Jeg har problemer med navigeringen.
Jeg kan ikke holde meg til banen. Vær så snill, hjelp oss om dere kan.
Kan du ikke øke frekvensen?
For mange forstyrrelser.
Forbered ferd mot skipet, warp 2.
-Ja, sir. -Fortsett å ha på alarmen.
Jeg kan ikke kontrollere styrerbordet. Vårt skip går ut av sin bane.
Vi ferdes mot atmosfæren.
Vær så snill, gjør noe. Vi vil brenne opp.
Vi begynner å få dårlig tid.
Verdensrommet, den siste barrieren.
Dette er romskipet Enterprise reiser.
Dens oppdrag: Å utforske underlige verdener,-
-å finne nytt liv og nye sivilisasjoner-
-og å våge å dra dit ingen har vært før.
Det er et fraktfly. Veldig gammelt.
Kaptein, våre sensorer blir svært påvirket av solutbruddene.
Dra så nær som mulig...
-...til skipets bane. -Nærmer oss, sir.
Det finnes seks livsformer på skipet, sir.
Skipets bane forsvinner.
Hvor lang tid før den er helt borte?
Noen få minutter.
Uidentifisert skip, dette er USS Enterprise.
Dette er ornaranskipet, Sanction.
Sett det på hovedskjermen.
Bildeoverføringen fungerer fremdeles ikke.
Fraktskip Sanction, dette er Enterprise.
Hvordan er situasjonen?
lkke så bra.
Kontrollbordet funker ikke.
Hva er problemet?
Dette er Enterprise.
Med all forstyrrelsen, er det vanskelig å høre deres beskjed.
Hvis dere alle snakker samtidig, er det nesten umulig.
Vær så snill, gjenta, hva er situasjonen?
Jag heter T'Jon, kaptein på Sanction.
Til slutt.
Hvordan kan vi hjelpe?
Vi har tapt, jeg vet ikke, noe,-
-og jeg kan ikke lenger holde denne kursen-
-eller engang bruke rakettmotorene.
Alt er, du vet, dødt, antarjeg.
Alt er slått av.
Det der er litt vagt.
Hva sier dataanalysen?
Datamaskinen fungerer ikke bra overhodet.
Data, kan du komme til deres maskin og forklare situasjonen?
Jeg skal forsøke, sir.
Lysturbinen er tilgjengelig, hvis du vil det.
Vi kan iallfall dra dem ut av banen før de når atmosfæren.
Vi skal sette på lysturbinen og trekke dere ut av banen.
Det høres flott ut.
Kaptein, planets bana fortsetter å forsvinne.
Solutbruddene avbryter strålen. Jeg kommer ikke til dem.
Kaptein T'Jon, vi kan ikke feste strålen til dere-
-på grunn av intense solutbrudd.
Jeg skjønner. Takk for forsøket.
Jeg har funnet ut hva som er galt med skipet.
Kaptein, vi har lokalisert deres problem.
-Flott. -Data.
Deres skipsdesign bruker en elektromagnetisk rørspiral-
-for å trekke sammen mengden av eksos.
-Spiralen må omjusteres. -Jaså?
Har dere nødvendige verktøyet for omjusteringen?
Det trorjeg ikke.
Jeg tror vi kan gi dem en midlertidig løsning.
Vårt skipslager inneholder en spiral av den rette sorten.
-Kan vi stråle over en? -Ja.
Vi stråler nå over en erstatningsspiral.
Det er bra.
Og det reparerer alt?
-Ja, når den er installert. -Ja visst.
Hvorden gjør vi det?
Hva er galt med dem?
Hvordan kan han være skipets kaptein-
-og ikke forstå dens enkleste funksjoner?
Kaptein, hvor lenge har du vært befal på skipet?
l sju år. Dette er min 26. ferd til Brekka.
Og du vet ikke hvordan man fikser en kontrollspiral?
Det har aldri skjedd før.
Kan noen annen der gjøre det?
Vent. Jeg skal spørre.
Beklager. lngen kan noe om det.
Best at jeg drar over med et team.
Jeg anbefaler virkelig ikke å stråle over.
Solforstyrrelsene er for kraftige.
Skipet har kommet inn i planetens atmosfære.
Oppløsning er uunngåelig.
-Vi har gått tom for alternativ. -Vi skal få dem vekk.
T'Jon, vær klar for å stråle over.
Hvis du tror at det er best.
Hvis du ikke har andre løsninger, så syns jeg det er best sånn.
Vi gjør som du sier.
Jeg kan ikke beholde kontrollen.
Uvanlig EM-utbrudd, det går ikke å måle.
Sanction, dette er Enterprise. Vi har problemer med å fiksere.
Be dem gå til sitt transportrom.
Det blir vanskelig, men kanskje jeg kan kople de to transportene,-
-og overføre dem med økt kraft.
Det er verdt et forsøk. Kaptein T'Jon.
Gå til deres transportrom, kontakt meg derifra.
Ja, det er ved siden av.
Men hvis dere ikke kan få over oss med deres transporterer,-
-hva får deg til å tro at vår skal klare det?
-Jeg skal koble dem sammen. -Ante ikke at man kunne gjøre sånt.
Fort! Vi har ikke mye tid igjen.
Vi er på vei.
Jeg tror ikke de klarer det.
Kaptein T'Jon høres ikke ut som om han bryr seg uansett.
-Worf, hvor lang tid har vi igjen? -Ett minutt, 28 sekunder.
Kaptein T-Jon, er du der?
Vi er i transportrommet.
Aktiviser deres transporter, still inn koordinatene 9703, merk 268.
Sa du 286 eller 886?
Merk 268.
Oppfattet.
Skipets skrogtemperatur er nå over 3000 grader.
Hva tar så lang tid, Number One?
Vi etablerer kontakten nå.
Vi er klare.
Alle seks får stille seg på transporterplattformen.
Aktiviser, når jeg sier fra.
Jeg har deres første signal. Lås komplett.
Aktiviser, når jeg sier fra. Fire, tre, to, én, aktiviser.
Number One, fikk du dem hit?
Nei, sir, de ble på skipet.
Men de strålte over sin last.
Last?
Er de gale? Hva kan være så viktig?
Sir, skipet løses opp.
Deres liv er i fare og de stråler over last?
Jeg forstår meg ikke på dem.
Skipets skrogtemperatur er nå kritisk.
Utrolig.
Vi mister skipet. Du må stråle dem hit.
-For bort lasten. Pause den. -Ja, sir.
Sanction, dette er Enterprise. Gå til dere transporter...
Glem det. Festet deg til alle livsformer du kan finne.
-Få dem hit nå. -Jeg prøver, sir.
Skipet er straks helt borte.
Transportrommet, dere har er tom for tid.
Jeg kan lese seks livsformer, men ingen solide bilder.
Vi har ikke noe valg. Aktiviser.
Du sa seks stykker. Hvor er de to andre?
-Bildet holdt ikke. -Prøv igjen.
Det er for sent.
Number One?
Vi har mistet to, sir.
Men vi reddet fire.
Jeg er kommandør William Riker på USS Enterprise.
Jeg er lei for at vi ikke kunne redde de andre to.
Vi gjorde alt vi kunne.
Hvis dere hadde kommet hit i stedet for å sende deres last,-
-hadde dere alle greid dere.
Lasten, hvor er den?
Dere reddet den, hva?
Ja, det gjorde vi. Den er i lasterommet vårt.
Dere oppfører dere som om det er viktigere enn deres kamerater.
Lasten, får vi se den?
Følg meg.
Takk. Takk. Vi trodde at vi hadde mistet det.
Forsiktig med ditt ordvalg, T'Jon. Det er vårt, ikke deres.
Vi betalte en rettferdig sum for det.
Dere tilbød en rettferdig sum. Vi har ikke fått den.
Dere aksepterte våre varer i bytte.
Hvor er de, da?
Fortell.
Det er ikke vårt problem.
Like lite som tønnen er deres eiendel.
Så enkelt er det. Varene ble aldri levert.
De ble ødelagt med deres skip.
Hvilket innebærer at avtalen ikke er fullbyrdet.
Og feliciumet forblir vårt.
Vi behøver det.
Kommandør, jeg ber dere transportere partneren min og meg-
-ned til Brekka med våre eiendeler.
Ja, få dem bort herfra.
Men tønna blir her.
Man kan ikke snakke fornuft med deg.
Langor, du forventer deg for mye av dem.
Det har du alltid, og blir støtt skuffet.
Dere har ikke betalt for det.
Derfor er det ikke deres.
Faen ta deg, Sobi.
Slutt!
Vakter til lasterom 1 1 .
Oppfør dere, gentlemen.
Vise gjestene våre veien til observasjonsrommet.
En naturlig elektrisk ladning?
-Formidabelt. -Ja.
Og et våpen vrient å konfiskere.
Jeg har aldri sett humanoider med den styrken.
Det har ikke jeg heller. Jeg lurer på hvordan det har utviklet seg.
Lure på om det magnetiske feltet fra deres sol har å gjøre med det.
Kanskje. Lure på hvor mye kraft våre gjester kan skape.
Eller om de må lades.
Det er en interessant evne. Hvordan verner jeg meg fra det?
-Tror du de besøkende er en trussel? -Jeg vet ikke.
-Men er det slik, bør jeg være klar. -Nettopp, løytnant.
Vi må løse dette snart. Vi har ikke mye tid igjen.
Hva kan dere tilby?
Alt vi eide forsvant med Sanction.
Da blir det vanskelig å gjøre deg fornøyd.
Solutbruddene øker i omfang.
Skjoldene er skjelvne, men de holder ennå.
Fortsett.
Hvordan har våre ganske så bråkete gjester det?
De venter på deg i observasjonsrommet, sir.
Data, hva kan du fortelle oss om innbyggerne av systemet?
Ikke mye, sir.
Eneste dokumenterte kontakten med Delos var for over 200 år siden.
Et spanerskip rapporterte om to bebodde planeter.
Hvorav én av dem var på grensen til å begynne å gjøre romreiser.
Merkelig at ingen av sivilisasjonene har utviklet seg på 200 år.
Jeg synes det er merkelig at ingen av våre gjester føler anger-
-over de andre passasjerenes bortgang.
Likevel er den tønna en kilde til angst for dem.
Vi hører med dem, så vi kan få svar.
Number One, Mr. Data.
-Mr. La Forge, du tar Broen. -Ja, sir.
Får jeg introdusere deg for Sobi og Langor fra planeten Brekka.
Og T'Jon og Romas fra Ornara.
Jeg er lei for at vi ikke kunne redde deres skip.
-Hadde dere kunnet reparere det? -Å, ja.
Vi har bare to igjen. Ingen av dem funker grundig.
De er viktige for vår overlevelse. Kan dere fikse dem?
Mr. Data?
Vår datamaskin har lastet ned informasjonen-
-om de magnetiske spiralene som skipene trenger.
I antakelse at feilene er like,-
-kan passende substitutt produseres.
-Maskinsrommet får fortsette. -Ja, sir.
-Når det gjelder vår last... -Vår last, kaptein.
Feil, Sobi.
Min nestkommanderende har fortalt at dere har en disputt om lasten,-
-men det må løses av et rettsapparat-
-mellom deres samfunn.
Kaptein, du forstår ikke. Det gjelder liv og død.
Hvordan det? Hva er det for last?
Medisin.
Jaså.
Vår planet er i desperat behov.
Vårt folk lider av en dødelig pest.
Lasten som dere har er det eneste livshåpet for vårt folk.
-Er det sant? -Ja.
Du må tro at vi er hjerteløse, men se det fra vår synsvinkel.
Planten som produserer medisinen-
-vokser kun i noen fjerne områder i Brekka.
Det må gros ufortrødent, høstes og renses.
En kompleks og dyr prosess.
Den eneste tønna av felicium representerer en enorm investering.
Vi kan ikke bare gi den bort.
Vi har betalt for den. Vi ber om det som tilhører oss.
Det er ditt syn.
Vårt er annerledes, selvsagt.
Holder dere på den posisjonen?
Jeg er nødt til å adlyde våre avtalesvilkår.
-Da dømmer du oss til døden! -Romas!
Du gjør meg kvalm.
Hvis du kunne se lidelsen som pesten forårsaket...
Det kommer du gjøre, når du ser hva den gjør med oss.
Romas, bærer du og T'Jon på denne pesten?
Ja.
Hver ornaraer gjør det.
Da har dere kanskje ført med dere den til dette skipet.
Gjorde dere en undersøkelse da de strålt ble over?
Ubekreftet. Solutbruddene kan ha forstyrret biofilteret.
Rød alarm. Medisinsk nødssituasjon.
Dr. Crusher til observasjonsrommet med en gang.
Du ser vel at vi er friske?
Så vidt jeg kan se.
Deres fysiologi er litt annerledes enn det jeg har sett,-
-men jeg finner ingen farlige virus eller bakterier.
Jeg garanterer at vi er friske.
Men det er ikke vi. Vi trenger vår medisin.
-Vår medisin. -Vi har betalt for den, den er vår nå.
Det holder!
Selvsagt. Du har rett doktor.
Kan vi gå nå?
Hvorfor ikke.
Vis dem rommet deres.
-Doktor... -Kaptein.
Kan vi snakke sammen?
Privat?
Ikke akkurat nå. Kaptein.
Hva har du funnet?
Brekkianerne viser ingen tegn til infeksjon.
Ornaranerne har alle symptomer, men jeg finner ingen årsak.
Kanskje det ble bortfiltrert av transporten...
-...da de strålte om bord. -Det er ikke dokumentert.
Derimot kan jo solutbruddene ha forårsaket forstyrrelser-
-i biofilterne eller deres monitorer.
Vil de dø?
Jeg må fortsette å undersøke, men mitt instinkt sier nei.
Tror du at pesten utgjør en trussel mot oss?
Jeg trenger mer tid.
Det mangler noen biter av puslespillet.
Det som mangler er medfølelse.
Glemmer vi vår profesjonelle upartiskhet?
Kanskje. Men jeg må innrømme-
-at jeg aktivt utvikler en sterk motstand mot brekkianerne.
Forståelig.
Kaptein, du må gi tilbake vår last.
Det kan jeg ikke gjøre.
Hvorfor ikke? Den tilhører oss.
Brekkianerne påstår at den tilhører dem.
De lyver.
Kanskje det er sånn, men det er ikke min avgjørelse.
Vi trenger det nå. Nå!
Jeg bryr meg ikke om det er din avgjørelse. Gi oss den.
Det som skjer med oss,-
-skjer med tusener av andre på Ornara.
Vær så snill, forstå problemets omfang.
Ditt folk trenger det ikke. Brekkianerne trenger det ikke.
Det gjør vårt folk.
Gir du det ikke til oss, deltar du i drap.
Ikke bare på oss, men en hel sivilisasjon.
Jeg...jeg beklager.
Jeg mener ikke å fornærme dere.
Jeg føler meg skjelven.
Vi kan ikke kjempe så mye lenger.
De tror at det vil hjelpe dem.
Det i seg selv kan kontrollere symptomene.
Jeg skal snakke med brekkianerne.
Takk, kaptein. Vi setter pris på alt det du kan gjøre.
Får jeg lov til å snakke om hvor imponerte vi er av deres skip?
-Takk. -Og besetningen.
Alle er så effektive og profesjonelle.
Jeg er glad for at dere er fornøyde.
Jeg er her for å be om forståelse om ornaranenes forespørsel.
-Vi kan ikke gå med... -Vent. La kapteinen tale.
Vi vil være rimelige.
De to ornaranene er virkelig syke.
De insisterer på at de trenger felicium.
Det er ikke overraskende.
Har dere noe imot å gi dem litt for deres omgående behov?
Kaptein, vi brekkianere er forretningsmenn.
Vi er ikke vant til å gi bort sånt som ikke er betalt for.
Dere ser dem heller dø enn å dele av deres medisin?
Vi vil være rettferdige, kaptein.
Vi går med på at de kan få to doser for sine egne behov.
Til ingen kostnad.
Jeg lar min medisinoffiser skjøtte det.
Kaptein.
Jeg antar at du er ok med at vi er med når dere åpner lasten?
Hva gjør det apparatet?
Denne måler de individuelle porsjonene.
Hvor stor dose er det?
0,01 milliliter.
En svært sterk substans.
Vi har forbedret vår destilleringsprosess med årene.
På min bestefars tid, hadde samme mengde felicium-
-fylt fem rom av samme størrelse.
Men med våre forbedrede prosesser-
-inneholder denne ene tønna over fire milliarder doser.
Jeg tipper fire milliarder, 375 milloner...
Takk, Mr. Data.
Hvor lenge er dosen effektiv?
Det er individuelt.
Men aldri mer enn 72 timer.
-Så kommer symptomene tilbake? -Ja.
Dessverre finnes det ingen kur mot pesten.
Men felicium hemmer sykdommen med total effektivitet.
Og lar ornaranene leve normale liv.
En uvanlig sykdom.
Smitteufarlig, ekstremt vedvarende, men likevel kan jeg ikke isolere den.
Pesten har forbløffet leger på begge planeter i over 200 år.
Derfor har vi konsentrert oss om kuren.
Funnet nye måter å forbedre styrken og renheten av felicium.
Dere har sikkert brukt teknologier fra deres andre næringsliv-
-for å foredle dette produktet.
Vi har ikke noe annet næringsliv.
-Ingenting? -Det trengs ikke.
Ornaranerne forsyner oss med alt det vi trenger-
-i bytte mot dette.
Fascinerende.
Deres samfunn er sentrert rundt å produsere en eneste produkt.
Et produkt som dere ikke har bruk for,-
-men som ornaranerne ikke kan leve uten.
En av livets ironier, kaptein.
Men vi ville vært gale om vi ikke utnyttet den.
Det gagner begge sider.
Ornaranerne forsyner oss med livets nødvendigheter,-
-og vi forsyner dem med det nødvendige for å leve.
Det er en rettferdig byttehandel.
Interessant forhold.
Unnskyld meg. Jeg tar det til sykestuen.
-Kan jeg hjelpe deg? -Nei.
Skynd deg.
Føler du deg bedre?
Ja, takk.
Jeg har det bra nå.
Kom inn.
Doktor.
Kanskje jeg ikke kjenner til middelets fulle effekt på ornaranernes fysiologi,-
-men jeg vet hvordan man tolker fysiske reaksjoner.
Er de friske?
T'Jon og Romas har det bra.
For bra, faktisk.
Felicium er narkotisk.
Da er T'Jon og Romas og alle i deres verden...
Stoffmisbruker.
Det er en fascinerende historie vi nøster opp her.
Du fanget min interesse, Number One. Fortsett, vær så snill.
Data, hva vet vi?
For flere tusen år siden tok de to planetene helt ulike retninger.
Ornara ble teknologisk sofistikerte.
Brekka ble ikke det.
For 200 år siden, ble Ornara rammet av en grusom pest.
Deres avanserte teknologi kunne ikke bidra med noen løsning.
På noe vis, og det finnes begrenset med informasjon om det,-
-fant man kuren i en plante som er lokal bare på Brekka.
Og som var resistent mot alle avlingsforsøk på Ornara.
En handelssituasjon ble utviklet som fortsatt eksisterer.
Et fint opplegg for brekkianerne.
Og for ornaranerne. Uten medisinen, hadde de dødd.
Nei, det hadde de ikke.
Uansett hva ornaranerne har sagt, er det ikke medisin.
Det var medisin, men kurerte pesten for 200 år siden.
Pesten er irrelevant nå. Den eksisterer ikke.
Hvorfor er de da så desperate etter felicium?
Det er en avhengighet.
Det fysiske og psykologiske behovet er svært virkelig.
Takk.
Hva skal du gjøre?
Basert på det vi vet, finnes det ingenting jeg kan gjøre.
Mener du ikke at dopmisbruk og utnytting-
-er grunn nok til å gjøre noe?
Problemet har eksisterer veldig lenge.
Disse to samfunnene er symbiotisk sammenflettet.
Der ett samfunn tjener, på bekostning av den andre.
Det er sånn du ser det.
Jeg kan fremstille en ikke-vanedannende substitutt-
-som kan lindre deres abstinensproblemer.
Nei. Jeg kan ikke gjøre det heller.
Du kan ikke la dem ta felicium.
Hvorfor ikke? Fordi det går imot vår tro?
Det er ikke vår jobb å påtvinge jordiske prinsipper-
-på andre i galaksen.
Men i dette tilfellet er jeg 1 00 prosent uenig.
Jeg får en telefon fra Ornara.
Signalet er svakt, men jeg tror at jeg kan få den inn på skjermen.
Gjør det.
Jeg heter Margan.
Er mitt folk om bord på deres skip?
Noen, ja.
Fårjeg snakke med dem?
Ja. Løytnant Yar, send inn ornaranerne.
Nei, vent.
Jeg vil ikke at de har tilgang til broen.
Vi kontakter dere om noen minutter.
Jeg fortsetter dette på gjesterommet. Kommandør, doktor.
Data, jeg kan forstå hvordan dette skjedde med ornaranerne.
Det jeg ikke kan forstå, er hvordan noen frivillig-
-blir avhengig av kjemikalier.
Frivillig dopmisbruk er et tilbakevendende tema i mange kulturer.
Wesley, ingen vil bli avhengig. Det skjer senere.
Men det skjer, så hvorfor begynner folk?
På min hjemplanet fantes det så mye fattigdom og vold,-
-at for enkelte var dop den eneste flukten.
Hvordan kan et kjemisk stoff bli som en flukt?
Det blir den ikke.
Men den får deg til å tro det.
Du må forstå, dop kan få en til å føle seg bra.
Det føles som om man står på verdens topp.
Man er glad, selvsikker, har kontroll.
Men det er ikke ekte.
Det føles ikke uekte før stoffets virkning avtar.
Så må man betale for det.
Før man vet det, tar man stoffet, ikke for å føle seg bra,-
-men for ikke å føle seg dårlig.
Og det er fellen.
Alt man bryr seg om er å få sin neste dose.
Ikke noe annet spiller noen rolle.
Jeg forstår det bare ikke.
Wesley, jeg håper du aldri gjør det.
Løytnant Yar, vi er klare på gjesterommet.
T'Jon.
Har du det?
Ja, det er her, men...
Du må gi oss det.
T'Jon, vær så snill, vi dør her.
Du forstår ikke. Det er verre enn noensinne.
Jeg gjør alt jeg kan.
Du skjønner, det som skjedde...
Slutt! Jeg kan ikke høre mer!
T'Jon, det er så mye folk her. Så mye lidelse.
Vi trenger medisinen. Du må få den hit.
Jeg kan ikke fortsette.
Hjelp, T'Jon.
Vær så snill.
Jeg beklager.
Dere skal ta oss til vår planet og forlate oss der med medisinen,-
-ellers kommer han til å dø.
Forstår dere ikke? Jeg har ikke noe valg.
Vi ble sendt hit for å ta med felicium hjem.
Lidelsen på min planet er for stor.
Folk er døende.
Det spiller ingen rolle om vi har rett til det eller ikke.
-Vi må ha det. -Slipp ham.
Dere skal ta oss dit nå, eller gi oss skyss,-
-men vi må ha medisinen.
Hvis dere nekter, dør denne personen.
Jeg nekter utpressing.
Jeg kommer til å gjøre det.
Jeg kommer til å drepe ham.
Nei.
Nei, det kommer du ikke. Du er ingen morder.
Hjelp oss, vær så snill.
Hjelp oss.
Jeg er ikke sikker på at jeg kan.
Mine innvoller skjelver fortsatt, men jeg er ok.
Kaptein Picard, kan vi snakke?
Jeg blir her.
Bli med meg, doktor. Dette kan bli interessant.
Vi har tenkt på dette en god del.
Vi begge føler medlidenhet for det som skjer på Ornara.
Selv om det vil gjøre det vanskelig for oss og vårt folk,-
-har vi bestemt at vi skal gi dem feliciumet.
De kan betale når de kan.
Vi vil ikke være ansvarlige for deres lidelse.
Der har vi resten.
-De vet det. -Hva vet de?
De vet at ornaranerne ikke er syke lenger.
De vet at felicium ikke er medisin lenger.
Så de er selvsagt villige til å gi bort lasten,-
-for de vil ikke risikere at-
-ornaranerne senker sitt misbruk.
De vil ikke miste sine eneste kunder.
Hvordan kunne de vite alt det der,-
-om ikke pesten infisert også deres planet?
De ble infiserte.
De brukte felicium for å helbrede seg selv,-
-men på noe vis innså deres forfedre at det var narkotisk.
De tok seg av sin syklus av misbruk og fortalte det ikke til ornaranerne.
De lot dem fortsette å tro at de ville dø uten felicium.
Jeg tror det er verre enn det.
Jeg tror at foredlingsprosessen som dere er så stolte av...
...bare er for å øke styrken og gi dere mer makt.
Hva skal dere gjøre?
Skal dere fortelle det til dem?
Nei. Jeg følger United Federation of Planets' regler-
-som befaler at jeg ikke får gripe inn i andre verdener eller kulturer.
Hvis jeg forteller dette, ville jeg bryte reglene.
Men du snakker med oss om det.
Dere kjenner allerede til dette, så ingenting er forandret.
Hvis dere ikke kan gripe inn,-
-så vil dere la ornaranerne få felicium.
-Ja, det ville jeg. -Nei, ikke gjør det.
Jean-Luc, dette er ikke noe symbiotisk forhold.
Dette er ren og skjær utnytting.
Brekkianerne har forårsaket all smerte og vanskelighet,-
-bare for å gjøre sine patetiske liv lettere.
Alt er basert på en løgn.
Nei. Nekt dem. Det er det minste vi kan gjøre.
Fra den stund de gikk med på å gi dem felicium-
-hadde jeg ikke noe valg.
Du har rett, kaptein.
Det angår ikke deg.
Er disse ekstradelene for våre skip?
De ser kompliserte ut.
Er de allerede...?
-Innstilte? -Nettopp.
Du får spørre kapteinen.
Kaptein Picard, vi har ankommet Ornara og antatt standardbane.
Mottatt. Takk.
Kaptein, vær så snill. Min planet lider.
Vi ber dere om å gi oss vår medisin.
Avgjørelsen har allerede tatt.
Dere skal stråles ned til deres verden med felicium.
Flott.
Jeg visste det. Jeg visste at du ville hjelpe oss.
Vi takker deg.
Nei, ikke takk meg.
Sobi og Langor, har bestemt at dere skal få det.
Vi diskuterer betalingsmåte senere.
I mellomtiden har vi ingen grunn til å ikke gi dere medisinen.
Takk. Det er flott.
Jeg er sikker på at vi kan komme overens om en rettferdig betaling.
Kan vi stråle ned med dere og diskutere det?
Selvsagt. Dere er svært velkommen til Ornara.
Vi setter pris på deres gjestfrihet.
Kaptein, vi setter pris på at dere ga oss spiralene.
Ja. Så fort våre skip er fikset, kommer alt tilbake til det normale.
Nei.
Nei?
Nei, de blir her.
Våre skip da?
Vil dere reparere dem, får dere lære dere å gjøre det selv.
Men vi kan ikke.
Hvis dere ikke hjelper oss, vil våre skip snart være ute av funksjon.
Muligens.
Hvis dere beholder spiralene,-
-forstyrrer dere stabiliteten mellom begge våre planeter.
Og blander deg i et utvekslesavtale som har vart i generasjoner.
Hva skjedde med dine direktiv?
I denne situasjonen forhindrer det meg til å hjelpe dere.
Det er latterlig.
Det mente du ikke når det gagnet deg.
Vil du at vår verden skal lide?
Å, nei. Det vil jeg ikke.
Uten skipene blir det ikke flere laster med felicium.
Vi vil dø.
Dere må stole på dere selv. Det finnes andre alternativer.
Ensign, forbered å stråle ned våre gjester og deres last til Ornara.
Kaptein, jeg håper at du innser hva du gjør mot oss.
Det kan du være sikker på.
Lykke til.
Hovedbro.
Når de går tom for felicium-
-vil de gjennomgå grufulle abstinensproblemer.
Absolutt, men det kommer til å gå over.
Det virker slemt.
Vi hadde kunnet gjøre det enklere for dem.
Hadde vi?
Kanskje for en kort periode.
Med hvilket avslutning?
Vent.
Beverly, det direktivet er ikke bare en bunt med regler.
Det er en filosofi, og en svært korrekt en.
Historien har bevist om og om igjen-
-at når mennesker blander seg med mindre utviklede sivilisasjoner,-
-selv om man mener det godt,-
-er resultatene evig skjebnesvangre.
Det er vanskelig å være filosofisk når man stilles overfor lidelser.
Tro meg, Beverly, det fantes bare en avgjørelse.
Jeg håper at det var den rette.
Vi får kanskje aldri vite det.
Fortsett.
-Mr. La Forge, ta oss ut av banen. -Destinasjon, sir?
Jeg bryr meg ikke. Vi trenger bare litt distanse til dette systemet.
Ja, sir.
Kurs 970, mark 31 8.
Hastighet, warp 3.
Hvor fører det oss, Mr. La Forge?
Systemet Upra Line.
Et interessant valg.
Hvorfor det?
Nysgjerrighet.
Vi har aldri vært der.
Start.